Dessa funderingar har alltmer övertygat mig om att miljörörelsen verkligen håller på att bli en sorts religion. Hela frågan genererar verkligen mycket glöd. Missförstå mig inte, jag fördömer inte människor som anser att vi behöver en mycket renare och bättre miljö att leva i och att lämna över till kommande generationer. Detta är en beundransvärd strävan och uppenbarligen en som vi alla kan dela.
Jag har redan skrivit en artikel i The Portugal News där jag har beskrivit mig själv som en reformerad klimatförändringsförnekare. Men när jag tänker tillbaka tror jag inte att jag någonsin riktigt "förnekade" det faktum att klimatet, av en eller annan anledning, förändras ganska dramatiskt. Det finns alldeles för mycket bevis för att man på ett realistiskt sätt ska kunna försöka förneka klimatförändringarna. Jag vill inte göra den gamla strutsrutinen och begrava mitt huvud i den annalkande ökenspridningen.
Visst kan man hävda att klimatet befinner sig i en ständig förändring. Jag förstår det. Men det man måste ta hänsyn till är naturligtvis den enorma takt med vilken de globala temperaturerna stiger och sambandet mellan stigande temperaturer och mänsklig aktivitet under det senaste ett och ett halvt århundradet. Tyvärr är klimatförändringarna tydliga för alla att se, särskilt för dem som råkar bo i halvtorra områden.
Så till mitt eget försvar, och trots min något självironiska bekännelse att jag förnekar klimatförändringarna, var detta aldrig helt och hållet fallet. I efterhand tror jag att jag alltid har insett att det inte gick särskilt bra för den kära gamla Moder Jord. Men jag tror att det ändå var rättvist av mig att ifrågasätta den glöd med vilken berättelsen om klimatförändringarna drivs. Mina iakttagelser kanske inte är helt behaglig läsning för dem som redan är övertygade.
Grön energi
En av de verkligt stora frågorna för mig är det sätt på vilket vi alla säljs in i idén om den gröna energins oomtvistade förtjänster. Vi sveps alla med av en stor "grön" tsunami som involverar elfordon och föreställningen att vi alla måste ansluta oss (på ett eller annat sätt) till denna sköna nya "gröna" värld eller annars möta vår arts för tidiga undergång. Skrämmande saker.
Jag undrar ofta hur många människor som faktiskt har satt sig ner och tänkt igenom allt detta. Jag menar ordentligt. Jag undrar hur många som har ställt denna ganska enkla men ändå ganska viktiga fråga. Det vill säga, vem är det egentligen som kommer att tjäna mest på den stora "gröna energirevolutionen"? Vem kommer att tjäna en hel hög med pengar på att sälja alla tillhörande varor och tjänster som vi alla så småningom kommer att behöva för att uppfylla de allt strängare (och faktiskt) obligatoriska målen?
Bra fråga, eller hur? Låt oss vara ärliga, det kommer verkligen inte att vara de allra fattigaste i samhället som kommer att dra nytta av det, för i slutändan kommer "grön energi" och alla tillhörande varor och tjänster att kosta ganska mycket mer i förhållande till vad majoriteten av människor faktiskt tjänar. Inget av detta kommer att vara billigt.
Grön energi, värmepumpar, solpaneler, elfordon och så vidare kan vara underbart modernt i vissa kretsar just nu. Det är väl bra för dem som kanske har råd med det. Men hur är det med dem som inte kan det? Vad kommer att hända med dem?
Höga kostnader
Visst, kostnaden för alla dessa nya idéer och fällor kommer så småningom att sjunka (precis som de flesta nya tekniska framsteg). Men på kort till medellång sikt kommer de minst välbeställda säkert att få det allt svårare att få ekonomin att gå ihop när de ställs inför de mycket högre kostnaderna för en grön livsstil.
Jag inser naturligtvis att fossila bränslen är ändliga till sin natur och att det helt klart finns ett överväldigande behov av ny teknik som kommer att ge oss alla mycket bättre förutsättningar att ta oss an en mycket mer hållbar framtid. Att kväva världen med skadliga gaser och ångor är naturligtvis inte rätt väg framåt. Men om vi ska kunna bevara vår omhuldade västerländska civilisation i dess nuvarande form kommer det inte att vara möjligt att stänga av all beprövad och pålitlig teknik från det förflutna om inte (eller tills) trovärdiga alternativ kommer online.
Jag tänker ofta på alla fossila bränslen som fortfarande används för att producera el för att ladda elbilar. Jag är inte emot elbilar, särskilt inte i hjärtat av stora städer. I den miljön borde de helst vara det enda valet i dag. När allt kommer omkring behöver vi alla andas ren luft.
Men jag tycker att det är lite långsökt när elbilar hyllas som de stora "gröna" frälsarna av planeten när de i själva verket inte är i närheten av det. Långt därifrån. Inga bilar som massproduceras i en gigantisk skala kan (nästan per definition) vara "gröna".
Det är lite irriterande när "de" (vilka "de" nu är) på ett flagrant sätt leder oss på villovägar med upprörande påståenden som vi alla utan vidare bör acceptera. Cynikern i mig anar att någon, någonstans har sett det "gröna" narrativet som ett fantastiskt tillfälle att sälja nymodig men ofta djupt bristfällig teknik, inte bara i den gröna agendans namn utan i slutändan i vinstens namn.
Precis som religioner en gång i tiden skrämde ihjäl potentiellt icke-konformistiska människor med spöket om eld och svavel, så samlar tanken på miljömässig Armageddon de "sant troende" till någon form av meningslös underkastelse. "Betala och dina elbilar ska bli din frälsare - eller något annat".
Ja, naturligtvis finns det föroreningar. Ja, CO2-nivåerna stiger (lika snabbt som regnskogarna huggs ner för att röja mer och mer mark för att odla grödor och föda upp boskap). Men faktum kvarstår, om inte den mänskliga befolkningen börjar minska kommer vi att få se mer avskogning, mer föroreningar, mer förlust av livsmiljöer, fler utrotningshändelser och ännu mer koldioxidutsläpp.
Impopulära åsikter
Min åsikt kanske inte är den populäraste, och den kommer inte heller att vara den vanligaste, men om man tänker logiskt kanske man kan bekräfta dessa ganska enkla och uppenbara fakta.
Jag tror inte att någon förnekar klimatförändringarna, men den bakomliggande orsaken kringgås av någon märklig anledning. Och den orsaken är den växande mänskliga befolkningen som blir alltmer ohållbar.
Så den här Douglas Hughes vet bättre än vetenskapsmännen, hör jag er säga. Nej, det gör jag inte. Jag hoppas verkligen att jag inte framstår som så upprörande arrogant. Men sanningen är att ingen finansierar sunt förnuft, medan vetenskapen behöver finansiering - och mycket av den. Detta måste väl ändå ha potential att förvandla vissa forskare till marionetter? Vad de gör eller vad de säger kan mycket väl bero på vem som drar i trådarna eller vem som faktiskt är där ute och dinglar med den proverbiala moroten.
I dag är eld och svavel uppenbarligen de stigande globala temperaturernas spöke. Tanken på detta kan vara obehaglig, överväldigande och förlamande. Detta fenomen är känt som klimatångest eller ekoångest; ofta definierat som en kronisk rädsla för miljömässig undergång. A.A. Gill beskrev en gång de drabbade som "de miljöskräckslagna". Han hade sett ljuset för många månar sedan.
Douglas Hughes is a UK-based writer producing general interest articles ranging from travel pieces to classic motoring.
![](/img/placeholder.png)